ФІЛОСОФІЯ СВІТОСПРИЙНЯТТЯ В ІНФОРМАЦІЙНУ ЕПОХУ - Kravets, M. S. (Scientific Bulletin of UNFU, 2018)
Подано авторське бачення проблеми усвідомлення індивідами себе, собі подібних соціумів, природного середовища і свого місця (в межах дослідженого всесвіту) в індустріальному та інформаційному суспільствах. Звернуто увагу на те, що усвідомлення світу окремим індивідом індустріального суспільства було стабільним, не викликало внутрішньої тривоги. Інформаційне суспільство формує потребу пояснити світ на принципово нових інноваційних засадах. Запропоновано розглядати філософію світу через філософію його сприйняття. Окреслено шляхи обґрунтування тези про те, що фізику всесвіту не можна розглядати поза людиною. Індивід є системний, необхідний елемент світоіснування і світобудови. Наявний у науці підхід, в основі якого лежить матеріальний продукт (перетворення природи) як мета людини на Землі, потрібно сформулювати по-іншому. В основі лежить духовний продукт (інформація про світ) як мета наявності людини у просторі і часі. Матеріальний світ є дзеркальне відображення іншого – духовного виміру, а видимі події виступають дзеркальним відображенням їх інформаційного виміру. У цьому разі первинною стає інформація про світ. Зроблено припущення, що індивіди відображають світ у певних комбінаціях реальності, і тільки тих, які можуть існувати. Інших вони не знають. Можна допустити, що будь-яка запропонована нашою свідомістю модель світу сьогодні, можливо, буде існувати в майбутньому. Обґрунтовано припущенняпро те, що якщо рух розглядати в контексті людини, то ми рухаємося не в шкалі відстаней і часу, а в шкалі пізнання світу. Ми рухаємося крізь час і простір, а час рухається крізь нас, приносячи нові інформаційні знання. Врахування цього дає змогу по-новому подивитися на наявні закони, що притаманні природничим наукам. В інформаційному представленні всесвіт нескінченний доти допоки не вироблена інформація про його розвиток. Запропоновано новебачення пізнання індивідами світу. Показано, що в інформаційному розвитку людство, пізнаючи світ, рухається не в майбутнє, а в минуле до джерела, туди, де була напрацьована вся інформація про тривимірний всесвіт і розвиток всього живого. Якщо було б навпаки, то ми не змогли б пізнавати світ. Передбачається, що коли на сфері розширення всесвіту закінчиться вся інформація про світ, рух припиниться. Людство в цю мить наблизиться до пізнання світу в його сутності, переходу в новий інформаційний вимір. Запропоновано коефіцієнт співвідношення внутрішньої енергії маси та енергії руху цієї маси. На основі аналізу цього співвідношення зроблено висновок про можливу граничну швидкість маси у тримірному просторі. Акцентовано увагу на тому, що простір не може мати межі. Граничною може бути інформація про тримірний простір. Наявність межі або краю, до якого на цей час розбіглись галактики, означало б обмеження існування самого простору. Така межа означала б, що мета існування світу взагалі, і не тільки нашого (тримірного), вичерпана, а його нове народження неможливе.