ОСОБЛИВОСТІ ВЕДЕННЯ МИСЛИВСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА НА ДЕРЖАВНОМУ ПІДПРИЄМСТВІ "ДРОГОБИЦЬКЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО" - Merenzak, S.R.; Delehan, I.I. (Scientific Bulletin of UNFU, 2016)
Одна з головних особливостей ведення мисливського господарства полягає в тому, що для підтримання відносно значної чисельності оленеподібних у мисливських угіддях нижче середньої якості підприємству потрібно істотно посилити проведення біотехнічних заходів. Чисельність і щільність населення оленя лісового, сарни європейської і кабана упродовж останніх трьох років перебувають у межах, за яких чинними нормативами дозволено полювання. Для покращення ситуації із зайцем підприємству потрібно посилити регулювання чисельності небажаних видів – передовсім приблудних собак і котів, а також лисиці і воронових птахів – ворони сірої і сороки, покращити підгодівлю мисливських тварин взимку. З’ясовано, що мисливсько-господарська діяльність підприємства нерентабельна, а її окупність становить всього 5,4 %, що в 5-6 разів менше, ніж у середньому по Львівській обл. і в Україні загалом.