Особливості управління зелено-блакитною інфраструктурою міст у контексті ландшафтно-архітектурного проєктування - Рибалка, І. О.; Гончаренко, Я. В.; Сокольник, А. А.; Подольхова, М. О.; Вергелес, Ю. І. (Scientific Bulletin of UNFU, 2026)
Запропоновано інтегровані підходи до управління міською зелено-блакитною інфраструктурою на прикладі урочища яружно-балкового типу "Кітлярчин Яр" (м. Харків). Досліджували балку завдовжки близько 5,3 км і площею водозбірного басейну 1-го порядку близько 4,9 км2, у центральній частині якої розташовані ставок і джерела питної води "Салтівське-2". Довкола джерела і ставка на початку 2000-х років створено парк, який є популярною рекреаційною зоною для мешканців прилеглих мікрорайонів. У ході широкомасштабної агресії РФ проти України внаслідок ракетного удару в жовтні 2024 р. виникла нагальна потреба повторної реконструкції рекреаційної зони. Польові дослідження (2024-2025 рр.) проведено задля інвентаризації насаджень, оцінювання їх видового різноманіття та підготовки генерального плану реконструкції. Здійснено аналіз супутникових знімків місцевості рівня L2A з розрахунком так званого "покращеного індексу рослинності". Встановлено, що в ландшафтному покриві басейну домінує багатоповерхова та малоповерхова забудова (53 % від загальної площі). Ландшафтне планування території парку "Кітлярчин струмок" здійснено з використанням регулярних композиційних прийомів. Видове багатство дерев і чагарників представлено 28 видами покритонасінних рослин загальною кількістю 326 екз., із домінуванням Ligustrum vulgare L., Tilia cordata Mill., Acer negundo L., Prunus armeniaca L. Індекс різноманіття за Шенноном дорівнює 2,593±0,003. Під час дослідження встановлено, що стан більшості рослин (92,9 %) є задовільним. План реконструкції насаджень парку передбачає збільшення видового багатства до 33 видів та культиварів дерев і чагарників й більш рівномірним розподілом загальної кількості 408 екз. між видами (індекс Шеннона зросте до 2,867±0,002). Аналіз просторового розподілу рослинності дав змогу виокремити три просторових кластери з індексом EVI = 0,8-0,9: це саме ті ділянки, де збереглись залишки водно-болотяних комплексів, які разом із прибережними насадженнями утворюють архіпелагоподібний біокоридор, що пов’язує витоки струмка із р. Харків. Штучні насадження парку "Кітлярчин струмок" примикають до водно-болотяного біокоридору й підсилюють його потенціал для збереження біорізноманіття та реалізації не тільки соціально-культурних, а й регулювальних та підтримувальних екосистемних послуг.