Визначення внутрішньовидової диференціації генотипів горіха грецького (Juglans regia L.) - Юсипович, Ю. М.; Магуран, В. К. (Scientific Bulletin of UNFU, 2024)
Диференціація сортів і гібридних форм горіха грецького за морфологічним описом є недостатньою для генетичного контролю саджанців щодо їх відповідності сорту. Наразі існує потреба у створенні системи генетичної ідентифікації та ДНК-паспортизації сортів і гібридних форм J. regia. Наведено метод полімеразно-ланцюгової реакції для диференціації генотипів горіха грецького з використанням чотирьох ISSR-праймерів такого складу: (GA)8TC, (CA)8TG, (GA)8CG, (GA)8GT. Оптимізовано умови ПЛР та здійснено електрофоретичне розділення ампліконів у 6 % поліакриламідному гелі, фарбованого азотнокислим сріблом. За цими праймерами було проаналізовано 12 генотипів J. regia та отримано 50 ампліконів різної довжини, з яких 30 поліморфних та 20 мономорфних. Визначено значну частку поліморфності у праймера CR-252-80 %. Найменшу частку поліморфності – 65 %, виявлено у праймера CR-253. Визначено мономорфні амплікони із довжинами: 120 п.н., 125 п.н., 230 п.н., 275 п.н., 300 п.н., 375 п.н., 380 п.н., 510 п.н., 580 пар нуклеотидів і поліморфні амплікони із довжинами: 135-170 п.н., 190-225 п.н., 240-260 п.н., 320-360 п.н., 400-500 п.н., 520-560 п.н., 590-1010 п.н. Продемонстровано практичне застосування ISSR-аналізу для порівняння генотипів горіха грецького на відповідність заявлених сортів восьми саджанців, придбаних на українському ринку. Здійснено кластерний аналіз генотипів саджанців і визначено їх коефіцієнти розбіжності. З’ясовано, що саджанці заявленого сорту Вебу-6 № 1 та Вебу-6 № 2 – це різні гібридні форми насіннєвого походження, коефіцієнт розбіжності становить 0,46. Саджанці заявленого сорту Юкалівський крепиш № 1 та Юкалівський крепиш № 2 є генетично близькоспоріднені з найменшим коефіцієнтом розбіжності – 0,04, але мають насіннєве походження. Встановлено, що заявлені саджанці сорту Чандлер № 1 та Чандлер № 2, які походять від різних постачальників – це також різні генотипи з коефіцієнтом розбіжності 0,24. Запропоновано молекулярно-генетичне маркування генотипів горіха грецького з метою ДНК-паспортизації на підставі апробованих чотирьох ISSR-праймерів.