Аналіз забезпеченості основними засобами та управління ефективністю їх використання суб’єктом господарювання державного сектору - Воляник, Г. М.; Шутка, С. Є.; Колінько, Н. І. (Scientific Bulletin of UNFU, 2021)
Визначено значення аналізування основних засобів та специфіку його методології для суб’єктів діяльності державного сектору. Висвітлено основні завдання та інформаційне забезпечення аналізу основних засобів. Виділено основні показники, які можуть бути розраховані під час аналізу, порядок їх обчислення та фактори, які можуть на них впливати. Проаналізовано наявність і структуру засобів праці, їх рух (надходження і вибуття), технічний стан та ефективність їх використання суб’єктом діяльності. На підставі фактографічних джерел інформації встановлено наявність активної і пасивної частин засобів праці та проаналізовано їх рух у динаміці. Раціональність застосування основних засобів у господарському процесі засвідчує перевищення значень рівня оновлення над рівнем вибуття засобів праці, але разом з тим простежується зниження рівня їх технічного стану. Виявлене під час аналізування неефективне використання засобів праці спонукало до пошуку резервів підвищення ефективності їх використання, що своєю чергою сприятиме: зростанню обсягів виробництва; скороченню витрат для підвищення прибутковості; пришвидшенню процесу оновлення основних засобів та підвищення рівня продуктивності праці; скороченню витрат від амортизації активної частини засобів праці. Зазначено управлінські напрями зростання ефективності використання основних засобів: моніторинг технічного стану засобів праці; залучення висококваліфікованих фахівців для виконання ремонтів; застосовування передових технологій; мінімізація простоїв; модернізація активної частини засобів праці; поліпшення структурного і вікового складу засобів праці; удосконалення управління й організації процесу виробництва; зниження засобомісткості; підвищення засобовіддачі та продуктивності праці у процесі діяльності; поліпшення виконання якості ремонтів; використання орендованих засобів праці тощо. З огляду на те, що у сучасних реаліях політика відновлення основних засобів посідає чільне місце, зазначено такі джерела можливої реновації: статутний капітал, нерозподілений прибуток, лізингові операції, використання банківських позик тощо.