ВИХОВНИЙ ПОТЕНЦІАЛ ЕСТЕТИЧНОЇ ВАРТОСТІ ПРИРОДИ - Shlemkevych, S. L. (Scientific Bulletin of UNFU, 2018)
Проаналізовано шляхи формування екологічної компонентипроцесу виховання молодого покоління, зокрема, у студентському середовищі. Засвідчено, що одним із шляхів подоланняекологічної такультурно-антропологічної кризи, якіміцно з’єднані між собою, можна вважати утвердженнянової екологічної культури, ментальних установокекологічного гуманізму.Для досягненнябажаного результатупотрібно використати потенціал усіх культурних регулятивів: освітнього процесу, правовоївідповідальності,сили традицій. Дієвим чинником процесу виховання є його естетична компонента, яка заснованана повноцінному осягненніпрекрасного у природі. Мистецтво – духовно-естетичне освоєння дійсності за законами краси, допомагає людині серцем сприйнятикрасу Природи, а розумомусвідомити відповідальність за її збереження. Давньогрецькі філософи першимивідзначилицю здатність мистецтвавідтворювати величта красу Природи.Особливу увагу приділено характеристикам внеску Аристотеля у скарбницю світової філософської та естетичної думки.Його дослідження у сфері естетики мали системний характер, а поняття "мистецтво", "мимезис", "катарсис" стали класичними та збереглися на багато сторіч. Зазначено, що мистецтво завдяки великій кількості виражальних засобів здатне відтворити всі царства природи, краса та величякої завжди захоплювала людину.Сьогодні природа залишається головнимоб’єктом для відтворення у численних творчих експериментах митців. Зроблено висновок, що мистецтво використовує могутній потенціал естетичної вартості природи, щобдосягнутиголовної мети: зробити людинумудрою, стриманою у своїх потребах, повернути їйвтраченіпочуття краси та гармонії, сформувати шанобливе ставлення до цілісності Природи.